Добре...нека ви кажа едно.
Нека ви кажа едно...
Ако изгубя жена си и
на следващият ден малка птичка кацне на перваза ми,
погледне ме в очите
и на чист английски каже: "Шон, това съм аз, Ана. Върнах се"...
Какво бих могъл да кажа? Предполагам, че ще й повярвам. Или поне ще ми се иска.
И ще си имам птица.
Но иначе - не.
Аз съм човек на науката. Просто не вярвам в такива глупости.
Това ще е последният въпрос.
Трябва да бягам преди да се прибера.
Добре съм.
Извинете.
Забравих панделката.
Хайде. Не искам да се качвам сам.
Ще дойда след минута.
Здравейте, аз...
Запознах се с Ана на едно парти.
Обадих и се, за да видя дали би излязла с мен. Тя отказа.
Но аз продължих да звъня.
Отне ми една година, за да я накарам да вечеря с мен.
Една година по-късно я попитах дали би се омъжила за мен.
Отказа ми.
След една година пак я попитах, но тя отново отказа.
Преди две седмици...
каза: "Може би".
Тази вечер стоя пред вас с положителен отговор.
Здравей.
Как си? - Добре.
Оставих панделката в колата.
Ще се кача след малко.
Здравейте.
Поздравления. - Благодаря.
Искате ли да го опаковам?
Нека да изглежда добре.
Ана.
Клифърд.
Много време мина.
Това е много хубаво. Поздравления.
Здравейте. - Здравейте.
Аз съм Джоузеф.
Това е... - Клифърд.
Поздравления. Хубава реч.
Слушал съм много за теб.
Клара е тук. Забрави панделката.
За подаръкът ви.
Най-добре да отида и да я почакам.
Наслаждавай се на празненството.
Разбира се.
Благодаря.
Хареса ми това което каза.
Шон!
Момент!
Идвам!
Хайде да го изядем.
Боб, би ли го нарязал?
Разбира се.
Семейство Дръмъндс тук ли са? Къде са?
Обадиха се и казаха, че ще закъснеят.
Ще са тук за тортата.
Добре.
Ана взе решение.
Избрахте ли датата?
През май. - Фантастично.
Поздравления, Джо. - Благодаря, Боб.
Исках аз да й кажа.
Това е моята сватба.
Не може ли да се вълнувам?
Май е хубав месец.
Хубав и топъл.
Много добре, Джоузеф. - Благодаря.
Здравей.
За партито на Елеанор ли си дошъл?
Не. Искам да видя Ана.
Преди взимах уроци, но се отказах.
Иска ми се да не бях.
Трябва да разрежем тортата.
Извиняваме се, че закъсняхме.
В трапезарията са.
Благодаря.
Ето я.
Ще и подадеш ли нож?
Вижте това.
Не мога да повярвам. Добра работа.
Пожелай си нещо, Елеанор.
Лора и Ана, от двете ми страни.
Честит рожден ден, майко.
Честит рожден ден, мамо.
Тук съм, за да се видя с Ана.
Кой си ти?
Да отидем в кухнята. Там ще ти кажа.
Някакъв номер ли ми правиш?
Не.
Добре.
Иска да говори с мен насаме.
Можете ли да повярвате?
Какво искаш?
Теб.
Мен ли искаш? Това ли каза?
Ти си ми жена.
Женени ли сме? Да не казваш, че по някое време сме се оженили?
Да.
Ще се женя за Джоузеф. Той малко по-възрастен от теб.
Между нас има малко общи неща.
Но ако възрастта беше малко по-различна, кой знае? Може би.
Ти си хубаво дете. Но а ще се оженя за друг.
Това съм аз...
Шон.
Твърдиш, че си Шон?
Да.
Да вървим.
Ще направиш голяма грешка ако се омъжиш за Джоузеф.
Джими, знаеш ли кой е това?
Шон.
В сградата ли живее?
Не.
Тогава го качи в някое такси и го изпрати в къщи.
Разбира се.
Можеш ли да вземеш метрото?
Да. - Тази вечер не би трябвало да си тук.
Върви си в къщи.
Е?
Каза, че е Шон.
Шон.
Да.
Казвал се Шон.
Не, сериозно. И Джими долу го каза.
Каза, че не иска да се омъжвам за Джоузеф.
Каза, че не трябва да се омъжвам за теб.
Ще докарам колата.
Добре.
Добро утро.
Какво е това?
Беше на бюрото ми.
Мъжът ви е тук.
Здравей, Ана.
Здравей, Питър.
Това е фантастично.
Да не твърдиш,
че това малко момче те кара да не се омъжваш за Джоузеф?
Кое му е фантастичното?
Колко често се появява някой
който твърди, че е мъртвец?
Още повече малко момче.
Защо не ми каза?
Сега ти казвам. Не исках да те разстройвам.
Кой, по дяволите, е той?
Твърди, че е... Шон, или просто се нарича Шон?
Каза: "Това съм аз - Шон". Какво можех да си помисля?
Предполагам, че това ми подсказва, че ми е казал, че е Шон.
Че е починалият ти съпруг.
Че е...
Че е какво?
Възможно ли е да е истина?
О, моля те. Бог да ми е на помощ.
Джими на телефона.
Пази крепостта.
Защо мислеше, че ще се разстроя?
Разстроен ли си?
Е, не ми го показа когато си го получила...
Не го отворих докато не отидох в работата.
Не беше ли любопитна?
Не знаех от кого е.
Както и да е. Не ставай глупав.
Закопчай ме.
Ще закъснеем.
Мога да разбера защо малко момче се е влюбило в теб...
Стига сме говорили за малкия.
Искам да изляза с годеника си.
Добре.
Обичам те.
Не мислиш ли, че трябва да се обадим на Джими и да разберем кой е?
Боже. Хайде просто да го забравим.
Не си ли заинтересована?
Не.
Вероятно е просто някой шегаджия.
Здравей, Джими. Джоузеф от 1001 е.
Слушай, малко момче на име Шон е оставило писмо за Ана...
Джими е навън.
Кой е на телефона?
Шон.
Мисля, че съпругът ти е долу.
Здравей.
Сам ли си?
Баща ми е горе.
Баща ти тук ли живее?
Не.
Може ли да говоря с него?
202.
Баща ми в учител.
Здравейте. Аз съм Джоузеф. Живея горе.
Здравейте. Здравей, Шон.
Наред ли е всичко?
Просто искам да поговоря с баща му.
Ей сега ще се върна.
Какво има?
Всичко е наред. - Кой сте вие?
Джоузеф. Живея горе.
Какво има?
Какво има? Какъв е проблемът?
Трябва да поговорим относно синът ви.
Ей сега ще дойда.
202.
Искам да й обещаеш, че повече няма да я виждаш или безпокоиш.
Не мога.
Обещай, че повече няма да я виждаш или притесняваш.
Не.
Направи го. - Не.
Кажи й, Шон.
Не мога.
Защо написа бележката?
Защо си влязъл в домът й?
Трябваше да говоря с нея.
Искам веднага да й обещаеш, че повече няма да я притесняваш.
Не. - Кажи й, Шон.
Не. - Нараняваш ме.
Шон, обещай, че повече няма да я притесняваш.
Не мога.
Разбираш ли това?
Кажи го. - Не мога.
Не искам повече да ме безпокоиш.
Ще закъснеем.
Благодаря ви.
Много добре.
Не знам.
Просто мисля, че е малко забавно, това е всичко.
Не, не е забавно.
Казва, че е някой друг и вярва в това.
Това е смешно.
Не познавам тези хора. Не знам кои са.
Имат пари, това е всичко.
Написал е бележка на жената.
Написал й е да не се жени за онзи.
Разрешете да загася лампата, сър.
Разрешете да загася лампата.
Хората си говорят в трюма, сър.
Говорят за метеж.
Вие трябва да управлявате кораба.
Това е просто морска болест, сър.
Вече не съм глупавият ти син.
Отиди при директора и обясни защо закъсняваш за часът ми!
Ана...
Постъпи глупаво.
Да се срещнем в парка.
Знаеш къде.
Мислех, че с Джоузеф ще говорите с него.
Говорихме.
Защо тогава се обади в къщи? - Не знам.
Какво съобщение остави?
Каза, че иска да се срещнете в парка.
И, че знаеш къде да отидеш.
Това каза.
Мислиш ли, че това е игра? Мислиш ли, че е забавно?
Не.
Ами ако Боб дойде в къщи и ме изпита?
Откъде познаваш Боб?
Той ми беше шурей.
Ако ми зададе въпроси и отговоря правилно, ще ми повярваш ли?
Ще ми повярваш ли?
Кой ми каза, че няма Дядо Коледа?
Ще ги позная като ги видя.
Ти си просто едно малко момче.
Невероятно е.
Така е.
Не мога да си го обясня.
Нито пък аз.
Знаел е къде е загинал Шон.
Уморена съм.
Да заспиваме.
Ще го хванем.
Ще записвам... става ли?
Не съм психиатър.
Не съм терапевт.
Обикновен лекар съм.
Знаеш ли... ако беше зет ми,
би казал, че е невъзможно да седиш срещу мен.
Не вярваше в задгробния живот.
Вярваше, че съществува само материята
и, че умът, душата, духът... наречи го както искаш
изчезва завинаги.
Какво искаш да знаеш?
Добре.
Къде живееше?
В апартамента където живее сега Ана.
С Ана имахте ли собствено жилище?
Не. - Защо не?
Не се прибирах често.
Бях прекалено зает с работата.
Къде работеше?
На различни места.
Кажи някое.
В болницата ти. Изнасях лекции там.
За какво?
Разделянето на атома.
Защо с Лора вече нямате собствено жилище?
Имаме. - Защо тогава не живеете там?
Какво си спомняш... - Изгубил си работата си.
Не. Не съм си загубил работата.
Правим ремонт.
Чакаме дете.
Не мислех, че може да роди.
Да се придържаме към Ана.
Кажи ми нещо... лично.
Женихме се 30 пъти.
Доста.
В 30 църкви за 30 дена.
Бях ли ти кум?
Клифърд ми беше кум. - Клифърд ти беше кум.
Какво ще кажеш за нещо което не би могъл да дочуеш
или изнамериш.
Направихме го на кушетката ти.
Добре.
Зелената кушетка.
Можеш да мислиш каквото си поискаш.
Всеки може да мисли каквото си иска.
Можеш да говориш с когото си искаш. Няма значение.
Аз съм Шон. Обичам Ана и нищо няма да промени това.
Нищо.
Това е вечно.
Добре.
Благодаря ти.
Искате ли нещо за пиене?
Не.
Да, моля.
Сок ли искаш?
Ябълка. - Моля.
Моля.
Помниш ли ме?
Смътно.
Ще те държа под око...
...в случай, че започнеш да разстройваш семейството.
Шон?
Искаш ли да седнеш?
Ще го кажа сега.
Просто ще го кажа още сега.
Ти не си съпругът на сестра ми.
Не е.
Да започнем оттам.
И отсега нататък ще казваме истината.
Без повече лъжи.
Благодаря, Ли.
Останала е торта. Искаш ли?
Каза ми, че вече не е синът ми.
Оставете го тази нощ да спи тук.
Ще разваля тази магия.
Утре ще го взема от училище и ще го доведа у вас.
Не докосвай това.
Това е моето бюро.
Преди работех тук.
Познаваш ли ме?
Да.
На рожденият ден не се запознахме официално.
Не.
Не. Точно така. Не се запознахме.
А знаеш ли името ми?
Знаеш ли името ми?
Не.
Откъде тогава ме познаваш?
Ти беше тази която каза на Ана, че няма Дядо Коледа.
Откъде знаеш къде загина Шон?
Знаеш ли какво е дежа ву?
Разбира се.
Нещо такова беше.
Как са се запознали Шон и Ана?
Тя не ти ли е казвала?
Как са се запознали Шон и Ана?
Срещнахме се на плажа.
На г-н Прераждане харесва ли му тортата?
Харесва му.
Къде е Ана?
Единствената причина поради която ти позволи да останеш тук
е защото иска да ти помогне. Не оставай с погрешно впечатление.
Откъде знаеш това което знаеш?
Аз съм Шон.
Не ме заблуди.
Изненадах се като ви видях на партито.
Не очаквах да дойдете.
Съжалявам. Толкова време мина.
Много спомени, нали знаете? Съжалявам...
Какво? Всичко е наред.
Извинявам се. - Всичко е наред.
Срещнах...
Срещнах някой който изглежда е... Шон.
Какво имаш предвид?
Какви ги приказваш?
Разбирам, че ще прозвучи налудничаво,
и не е като да не се присмях на това, повярвайте ми...
Знаете, че обичах Шон. Знаете го.
Много.
Разбира се.
Ако някой го разбира то това сте вие.
Изпратих ви картичка.
За Коледа.
Получихте ли я?
Да.
Толкова много време ми трябваше,
но не мога да го махна от мислите си. Не мога.
Не мога. Не... ми ставаше по-лесно.
Срещнах... Срещнах Джоузеф
и той... той ме обича. Обича ме истински.
Той преживява това заедно с мен.
Той...
...той прие това и не...
Сега е несигурен.
Заради него.
Имам предвид - той е десет годишен.
Какво искаш да кажеш?
Той е малко момче.
Той е малко момче и...
каза... и ми каза, че се казва Шон,...
Наистина се надявах, че е Шон. Исках да е Шон,
но знаех, че не е. Знаех го.
Това е лудост.
Това е лудост. Но не можах да се спра. Не можах.
Не мисля, че има нещо странно в това. Имам предвид, че той...
той дойде... у нас.
Дойде без покана на рождения ден на майка ми.
Влезе и си помислихме, че е със семейство Дръмънд.
Помните г-н и г-жа Дръмънд, нали?
Да.
Съжалявам.
Влезе с тях
и ми каза, че ме обича
и, че не иска да се женя за Джоузеф.
Помислих си: "Това е шега. Глупаво е."
Казах му да си отива в къщи.
На другият ден ми изпрати бележка в която пишеше:
"Не се омъжвай за Джоузеф."
Нормално е да си помислиш...
"Това дете има нужда от помощ."
Казах му, че не искам да го виждам повече,
и тогава той...
...припадна.
И тогава го осъзнах.
Ана...
Не знам откъде знае толкова много за мен, но знае.
С какво мога да помогна?
Не искам отново да се влюбвам в Шон.
Разбирате ли?
А точно това се случва.
Трябва да дойдете и да ми помогнете. Да поговорите с него.
Да му кажете да се махне.
Разбира се.
Защото аз не мога да го направя.
Един мъж трябва да помага на жена си. Да я храни, защитава и да се грижи за нея.
Как ще ме изхранваш, защитаваш... и ще се грижиш за мен?
Как ще го направиш?
Ще започна работа.
Как ще задоволиш нуждите ми?
Знам какво имаш предвид.
Готов ли си за това?
Правил ли си някога любов с момиче?
Ти ще си първата.
Това е автобусът ми.
Оценявам това, че ме харесваш толкова много, но ти...
си представяш нещо... нереално.
Евентуално ще срещнеш някоя на твоята възраст
и ще ме забравиш.
Ще я почакам тук до прозореца.
Не вдига ли? - Не.
Ще ги пусна. - Преструвайте се, че ме няма.
И те имат уговорена среща. - Разбира се.
Апартаментът е с четири спални. Кухнята е там отзад.
Орнаментите по стените са оригинални.
Това е първата спалня.
Не е ли просторна? Обичам светлината.
Надявам се, че не сте се разтревожила много.
Не. Добре съм.
При вас всичко ли е наред.
Мисля, че тази вечер трябва да чуе музиката и да разбере, че ще се женим.
Ще го доведа по-късно.
Добре.
Кажете му, че го обичам.
Дочуване.
Какво правиш?
Гледам жена си.
Искам да се махнеш.
Бих искал да престанеш.
Не е забавно.
- Не!
Ана, дръпни се!
Дръпни се. - Джо!
Джо...
Джо. Джо!
Джо!
Добре съм.
Добре ли си? - Добре съм. Добре съм.
Не знае как стават нещата.
Живее не място където се преструва на нещо което не е вместо да си гледа работата.
Това е истинският проблем.
Аз съм този който трябва да бъде уважаван, но очевидно не е така.
Джоузеф, не!
Риташе ми стола!
Ехо?
Къде ще отидеш? - У Боб.
Ще говоря с нея.
Здравей.
Как си?
Добре.
Лека нощ.
Предполагам, че сме изпуснали шоуто.
Закъсняхте.
Клара е оставила виното в колата.
Ще се качи след малко.
Трябва да говоря с Клифърд.
Това не е Шон.
Напротив.
Не, не е.
Той е.
Здравей.
Виждаш ли колко са ми мръсни ръцете?
Заведи ме в банята, за да се измия.
Влизай.
Затвори вратата.
Изсуши ги.
Преместих се.
Това е новият ми адрес.
Не казвай на Ана.
Добре.
Да вървим.
Незаконно е.
Ана, погледни ме.
Сега ще влезеш...
Дръпни се. - Сядай!
Ще кажеш на Шон да си отиде в къщи.
Не.
Ако не го направиш ще се обадя на майка му а тя ще викне полицията.
Разбра ли?
Не.
Лора, дръпни се.
Какво ще правиш?
Ще кажем на майка ти, че всичко е наред.
А после?
Още не знам, но го обмислям.
Ти не си Шон.
Напротив, аз съм.
Когато вчера ми отвори вратата...
разбрах, че не си.
Коя си ти?
Мислех, че каза, че си Шон.
Аз съм любовницата ти.
Ана е любовницата ми.
Аз съм ти любовница.
Ана ти е жена.
Ако беше Шон...
...а аз се надявах да си...
...щеше да дойдеш първо при мен.
И аз щях да разуча това.
Но ти не си.
В чантата ли са?
Ето ги.
Здравейте.
Любовните писма на Ана.
Не можеш да обикаляш наоколо и да разправяш, че си някой който не си.
Избършете си краката.
- Избърсах ги!
Здравей, Клара. - Здрасти. Как си?
Добре. А ти как си? - Добре.
Приятна вечер. - И на теб.
Даде ми ги неотворени.
За да ми докаже, че ме обича повече.
Не можеше да я напусне и аз я мразех заради това. Мразех я.
Когато разбрах, че пак ще се омъжва издействах покани.
Какъв хубав подарък щеше да е да й върна писмата.
Опаковах ги. И ги отнесох.
Но не можах да го направя.
Промених си решението.
Съжалявам, хлапе, но ти не си Шон.
Извинявай... Ана.
Майка ти се обади.
Каза, че сестра ти е родила здраво момиченце.
Поздравления.
Може би това е Шон.
Вярвам му. - Знам.
Няма начин да оставя това дете. Никакъв.
Не се опитвай да ме принуждаваш. Губиш си времето. Забрави.
И какво ще направиш?
Не знам.
Най-доброто което можеш да направиш е...
да се прибереш в къщи и да напишеш прощално писмо.
Утре след работа отиди при Джоузеф.
Не се обаждай. Просто отиди.
Кажи му, че съжаляваш и, че си направила грешка.
Не мога.
Ще ти се обадя когато Лора се събуди.
Не мога.
Ами ако отворим къщата на плажа?
Така ще можеш да се омъжиш там където аз се омъжих за баща ти.
Обичаш водата. През май ще е прекрасно.
Не чу ли какво казах?
Как се казваш?
Къде е майка ти?
Защо не ни кажеш къде живееш? Ние ще те отведем у вас.
Не мога да го направя.
Защо?
Трябва да кажа на Ана, че не съм съпругът й.
Мислех, че съм Шон,
но открих, че е бил влюбен в друга жена.
Така, че не мога да бъда него.
Защото съм влюбен в Ана.
Без майтап. - При някой има ли изгубено дете?
Централа, имаме момче, бяло, приблизително на 9 - 10 години.
Синьо яке, черна блуза, сиви панталони.
Да го заведем у тях.
Ей, върни се!
Той се върна.
Обадих се на майка му. Скоро ще е тук.
В банята е.
Имам план.
Ще избягаме заедно. Ти и аз.
Става ли?
След 11 години ще станеш на 21.
Става ли?
Чу ли ме?
И ще се оженим. Става ли?
Чудя се...
...как ще изглеждаш.
Обичам те, Шон.
Аз не съм Шон.
Не съм Шон.
Защото те обичам.
Говориш глупости.
Не мога да ти го обясня по-добре.
Ще трябва.
Може ли кърпа, Ана.
Трябва пак да се облека.
Майка ми скоро ще е тук.
Ти си един малък лъжец.
Нали?!
Ти си лъжец! Такъв ли си?
Такъв ли си?!
Да. - Да ли? Това ли казваш?
Да.
Аз...
Определено ме заблуди. Аз... помислих, че си починалия ми съпруг.
Мислех, че си починалия ми съпруг.
Но ти си просто едно малко момче.
В моята вана.
Никога не съм харесвала Шон.
Това което ми се случи не е по моя вина.
Нямаше как да се държа по-различно.
Не бях виновна за това което направих.
Не бях виновна за това което се случи,
и не мога да бъда отговорна за това.
Нямаше как да му кажа...
"Махай се."
Не можех да го направя.
Беше грешка.
Съжалявам. Аз...
Искам да бъда с теб.
Наистина.
Искам да се оженим.
И...
Искам животът ми да е хубав и да съм щастлива.
Това е всичко което искам.
Покой.
Добре.
Благодаря ти.
Внимавайте с жицата.
Ето тук ще е чудесно.
Добре.
Повдигнете левия крак.
Свалете го. Отлично.
Добре. Ще ви измеря.
Добре.
Затворете очи.
Благодаря.
Отлично.
Бихте ли погледнала към мен, моля.
Повдигнете букета.
Така е добре.
Прекрасно. Гледайте право в мен.
Чудесно.
Задръжте букета горе.
Букета горе.
Ана? Вдигнете букета.
Ана?
Изглеждаш добре. Голяма усмивка. Отлично.
"Скъпа Ана, благодаря ти за писмото."
"И мама ти благодари.
Наистина съм щастлив, че се върнах в училище."
"Приятелите ми не знаят какво се случи така, че всичко е наред."
"Вече не идвам в сградата в която живееш."
"Срещам се с експерти."
"Със сигурност говорят много."
"Казват, че си представям разни неща."
"Мама казва, че може да е било магия,"
"но е хубаво, че вече я няма."
"Кажи на всички, че съжалявам за проблемите които им създадох."
"И наистина съжалявам, че те натъжих."
"Казаха, че още не могат да разберат какво се е случило с мен,"
"но, че е хубаво, че нищо не се е случило."
"Предполагам, че ще се видим в някой друг живот."
"Шон."
Изглеждаш добре. Усмихни се.
Страхотна усмивка. Добра работа.
Кой е следващия? Ще взема картата ти.
Ръцете в скута...
превод StraightEse
BULGARIA TEXT ‘2005